- De er altså i stykker? - Ja, deres kroppe er i stykker.
- Og de ligger nede i jorden? - Ja, deres kroppe gør.
Fortæl mig om døden.
Når du ser på billederne af Thomas og Timothy, -
- kan du så huske historierne om dem?
Så lever Tom og Timmy i din fantasi.
Jeg bliver trist, når jeg tænker på dem.
Det gør jeg også.
Men mor er endnu mere trist.
Ja.
Har din søn kørekort?
Du behøver altså ikke råbe.
Ja? Lad mig lige tænke over det.
Okay, jeg ringer senere. Hej.
- Her er stadig koldt om aftenen. - Tak.
Gudfader. Har du set vores have?
Vi burde rydde nogle af de vildtvoksende blomsterbed.
Jeg vil anlægge en swimmingpool.
Hvorfor?
Til Ruth, når hun bliver ældre. Ligesom den, vi havde i Providence.
De var da vilde med den. Og græsplænen ...
Her bliver det nærmere et atletikstadion.
- Nej. - Se lige det her billede.
- Hvem er han? - Minty O'Hares søn.
Drengenes engelsklærer fra Exeter. Han søger et sommerjob.
Han vil være forfatter.
- Hvad skulle han lave for dig? - Han vil vel samle erfaringer.
Hvis man vil være forfatter, må man jo se, hvad det kræver.
Men hvilke opgaver kunne han løse for dig?
Jeg har tænkt på ...
... at jeg gerne vil være lidt for mig selv her til sommer.
Altså bare midlertidigt.
- Så du lagde ud med romanerne? - Ja. Skrækkelige romaner.
Desværre måtte jeg skrive tre, før jeg indså, at det ikke var mig.
Jeg vil hellere underholde børn, og jeg kan lide at tegne.
Du skal ikke være nervøs, bare fordi han er berømt.
Han gik også på Exeter.
Hans sønner var charmerende, men middelmådige studerende.
De gik begge i min klasse.
Jeg forstår børns frygt og kan sætte ord på den.
Nå men ... bare tag så meget med dig, som du kan.
Bid mærke i hans arbejdsgang. Find frem til metoden bag galskaben.
Og frem for alt ...
... kast dig ud i det, og gør, hvad han beder dig om.
"Musen i væggen" har vel nok verdens bedste indledningssætning.
"Tom vågnede, men det gjorde Tim ikke. "
Far, jeg drømte noget. Jeg hørte en lyd.
- Hvad for en lyd? - Her i huset.
Den prøvede på at være stille.
Så går vi ud og leder efter den. Lyden, der prøver på at være stille.
Hvordan lød den?
Det lød som én, der prøver på ikke at lave en lyd.
Din penis ser sjov ud.
Min penis er sjov.
- Kom frit frem, lyd. - Kom nu, lyd.
Jeg vil fortælle dig en historie om en anden lyd.
En nat, da Thomas var på din alder, og Timothy var blebarn, -
- hørte Tommy en lyd.
Vågnede de så begge to?
Tom vågnede, men det gjorde Tim ikke.
Tom vækkede sin far og spurgte: "Hørte du den lyd?"
"Der var den igen," hviskede Tom til sin far.
"Det er et uhyre," skreg han.
"Det er bare en mus i væggen," sagde hans far -
- og bankede sin hånd hårdt ind i væggen.
Og musen ... pilede væk.
"Det er bare en mus. Ikke andet," sagde Tom, -
- og så faldt han i søvn.
Men Tim lå vågen hele natten.
Og hver gang det, som kravlede i væggen, kom kravlende tilbage, -
- slog han til væggen og hørte uhyret ...
... haste af sted, slæbende på sin tykke, våde pels.
En krop uden arme og ben.
- Og nu ... - ... er historien slut.
Hvor er mor?
Mor er jo i det andet hus. I morgen er det min tur.
Men hun er her i morgen tidlig.
Er der nogen mus i det her hus?
Der er da mus i alle huse. Der er mus overalt.
Vi ses i morgen, Ruthie.
en lyd, som én, der prøver på ikke at lave en lyd
Eddie?
- Mrs. Cole? - Marion.
Kom.
- Du kan vel køre bil? - Ja.
Jeg kender drenge i din alder. De elsker jo at køre i bil.
Ja. Men jeg har kun kørt med automatgear.
Den her er med automatgear.
Undskyld, hvis jeg virkede forvirret. Jeg havde ventet mr. Cole.
Ted mistede kørekortet for tre måneder siden.
Du er ikke på Exeter. Bare kald os ved fornavn.
- Kommer du ikke med ind? - Ikke i aften.
- Gjorde det ondt? - Jeg klarer mig.
- Eddie! - Det er en ære at møde Dem.
- På forhånd tak for oplevelsen. - Jeg håber, du får noget ud af det.
Ed, det er dr. Loomis. Ed er min nye assistent.
- Han går på Exeter. - Jeg blev færdig der i 61.
- Så ses vi på tirsdag? - Ja. Hyggeligt at møde dig.
Jeg har læst alle Deres romaner og børnebøger ...
Jeg har læst alle Deres bøger. Min favorit er "Døren i gulvet".
Du er nok en af de eneste i verden, som har læst alle mine romaner.
- Hvorfor vil du være forfatter? - Jeg har skrevet noget, De kan se.
Det ville være en stor ære, hvis De ville læse det, når De har tid.
Forfatterhvervet er meget krævende. Jeg har altid travlt.
Mange af mine bøger indeholder kun omkring 500 ord.
Så hvert ord skal granskes nøje.
Vi skal bruge hele sommeren på at finde le mot juste.
Det rette ord.
Jeg er klar til at springe ud i det og gøre alt, hvad du beder mig om.
Der vil blive mange forskellige opgaver.
Jeg får for eksempel brug for blæksprutter.
Jeg bruger blæksprutteblæk til min nye bog og alle mine tegninger.
Der er en kvinde i Montague, -
- en fiskehandler. Hun skaffer blæk til mig.
- Skal jeg hente det i dag? - I morgen.
Hvis hendes mand er der, skal du ikke nævne mig.
Og så er der alt bøvlet ...
Du er kommet i en svær tid i et ellers langt og lykkeligt ægteskab.
Marion og jeg forsøger os med en midlertidig separation.
Jeg har lejet en lejlighed i byen. Vi skiftes til at sove derinde.
Om dagen arbejder du i lejligheden, når jeg er her. Men du sover her.
Jeg ved godt, det er kompliceret, men det er svært at vide, -
- hvad der er bedst for min datter.
Dit værelse er oppe i huset. Ovenpå, anden dør til venstre.
Vil du lige pakke ud, slappe lidt af? Vil du i bad?
Jeg pakker ud.
- Bare lad, som om du er hjemme. - Tak.
- Jeg er ked af det med ægteskabet. - Det er jeg også, Eddie.
Nå, men ...
... du skal nok klare dig fint her.
Du får en god sommer her. Jeg er glad for, du er kommet.
Har du set alteret?
- Er det ikke bare skummelt? - Det er ...
- Du går på Exeter, ikke? - Jo. Jeg er på sidste.
Altså, du ved, jeg går på sidste år.
Din far underviser der, så det er gratis for dig.
Han var deres lærer. Det er derfor, du er her.
- Kendte du dem? - Nej, men jeg har hørt meget om dem.
Da jeg gik i niende, kom jeg sammen med en fra sidste år på Exeter.
Han var selvfølgelig ældre end dig.
- Han hed Chickie eller Chuckie ... - Det var nok bare hans kælenavn.
De fleste, som går der, har kælenavne.
Det har de.
Alle tiders. Du fik blækket. Du kommer lige i tide.
Lige et øjeblik.
Jeg vil bede dig om at hælde det i bakken og så fryse det.
- Hvad skal jeg bagefter? - Hvad med en tur til stranden?
Jeg kan rydde op på dit arbejdsværelse.
- Nej nej. Tag du bare på stranden. - Jeg vil gerne være til hjælp.
En ung forfatter som dig får sgu mere ud af at kigge ud over havet -
- end af at se mig tegne.
Der kommer meget mere hårdt arbejde -
- engang i den nærmeste fremtid.
Spild det nu ikke.
Vær sød at tage kjolen af.
Og din bh.
- Godmorgen, Eddie. - Godmorgen.
- Så du den film? - Ja.
Det gjorde jeg også.
- Er det din middagsmad? - Ja.
Jeg har fået burgere hver aften her.
- Laver Ted ikke mad til dig? - Ikke rigtig.
Ruth vil vist helst ikke spise sammen med mig.
Dine forældre vil ikke bryde sig om at høre det her.
Jeg tror ikke, de har noget imod det.
Vil du med ud at spise en aften? Så skal du få noget ordentlig mad.
Vil du gerne det? Godt.
- Tak. Hej. - Vi ses.
- Eddie? - Lige et øjeblik.
Ruth var bange for, et af billederne var væk.
Hun bliver urolig, når hun ikke kan se dem, eller hvis de bliver flyttet.
- Hvad var det for et? - Dér er det.
Han er bare lidt i stykker, men han dør ikke, vel? Ikke endnu.
- Ruth har drømt lidt. - Hvor er fødderne?
- Hvad mener du? - Hvor er fødderne?
Undskyld, hun er blevet meget afhængig af at se på de billeder.
Det er helt i orden. Kom bare, når I vil.
- Vi ses i morgen, Eddie. - Hvad var det, han lavede?
Det er mrs. Vaughn. Hun havde et par spørgsmål angående nogle skitser.
- Hun er åbenbart A-menneske. - Skal jeg køre dig hjem nu?
Nej, jeg går. Korrekturen ligger på bordet
- Hvad skal jeg lave bagefter? - Jeg skal nok give dig besked.
Jeg skulle have banket på.
Det var min fejl. Jeg er ikke vred.
Jeg er bare ... pinligt berørt.
Kom her. Vær sød at komme her.
Lad os bare se det sjove i det, og så taler vi ikke mere om det.
Se på mig. Sæt dig ned.
Jeg kender drenge på din alder. Jeg ved godt, at de gør det.
Hør nu her, Eddie. Jeg er smigret.
Det føles rart, at der i det mindste er én, som tænker på mig.
Men måske tænkte du ikke på mig. Måske brugte du bare mit tøj.
Der er nok en masse piger, du tænker på.
Jeg tænker på det, du havde på, første gang jeg så dig.
En lyserød cardigan med knapper foran.
Den cardigan er oldgammel.
Ja, men den rører ved din hud.
Vil du gøre mig en tjeneste? Tag det her med ned.
- Det skal jeg nok. - Tak.
Det tager en times tid. Kig på korrekturen imens.
- Vil du ikke have dit tegnegrej? - Jo.
Hej. Du ser godt ud.
Men du behøver ikke både slips og jakke.
Hvordan går det med arbejdet?
Hver morgen skriver jeg den samme historie ind.
Nogle gange ændrer han et semikolon til et komma og så tilbage igen.
- Han har brug for en computer. - Ted har brug for en chauffør.
Det var derfor, han ansatte dig.
Jeg får ikke lov til at køre så tit derhjemme, så ...
Hvor er du alvorlig. Det skal drenge på din alder ikke være.
Jeg kan en vittighed.
- Men den er ikke særlig god. - Fortæl mig den.
Det er et krigsskib ude på havet, og kaptajnen finder ud af, -
- at en af sømændenes mødre er død.
Han hedder kadet Abernathe.
Kaptajnen prøver at finde frem til den bedste måde at sige det på.
Og efter en lang, søvnløs nat har han fundet en løsning.
Næste morgen kalder han mandskabet op på dækket og siger:
"Alle, hvis mor stadig lever, bedes træde frem."
"Tøv en kende, Abernathe."
- Jeg kunne godt lide den, Eddie. - Det er en dum vittighed.
Hvorfor inviterer du ikke Alice en tur i byen?
- Hun er ikke min type. - Hun er en god barnepige.
Jeg tror, det var forkert af os at få Ruth.
Da vi flyttede hertil, var det for at begynde forfra et nyt sted.
Med et nyt barn. Et nyt liv, vel.
Ted er en god far.
Men han kan ikke finde ud af alt det hverdagsagtige.
Og jeg kan ikke. Ikke med hende.
Jeg valgte det billede, fordi de er i silhuet.
Man kan forestille sig, hvordan de ville se ud nu.
Timothy ser brødebetynget ud. Thomas ligner et vildt dyr.
Det her er sjovt. Tommy ser så ...
... bange ud.
- Jeg håber ikke, jeg forstyrrer? - Nej nej. Slet ikke.
På det her billede kan man se, at Timothy er mere indadvendt.
Ligesom dig.
Og det her ved du, hvor er taget.
Hvad står der?
"Kom hid, drenge, og bliv mænd."
Ikke lyserødt sammen med lilla.
Jeg tænkte slet ikke på farverne.
Jeg ved ikke, om de havde sex. Måske Thomas.
De var utroligt populære. Men Timothy var meget genert.
Det er det eneste, drenge vil. Er det ikke?
Jo.
Før jeg dør.
Har du været i seng med nogen?
Nej.
Der er for varmt herinde.
Jeg håber, det er i orden, at jeg ikke tager cardiganen på.
Men du har jo stadig ikke rigtig været i seng med nogen, vel?
Nej, ikke rigtigt.
Men jeg føler ...
Jeg føler mig hel.
Kom her.
"Der var en lille dreng, som ikke vidste, om han ville fødes.
Hans mor vidste heller ikke, om hun ville føde ham.
De boede i en lille hytte i skoven, på øen ude i søen.
Og der var ingen andre.
Og inde i hytten var der en dør i gulvet.
Den lille dreng var bange for det, der var under døren i gulvet, -
- og det var hans mor også.
Engang for længe siden var der børn på besøg til jul, -
- men de havde åbnet døren i gulvet og var forsvundet ned i hullet.
Moren havde ledt efter børnene, -
- men da hun åbnede døren, hørte hun en så skrækkelig lyd, -
- at hendes hår med ét blev hvidt. Helt som et spøgelse.
Moren havde også set noget.
Noget, som var så frygteligt, at du ikke kan forestille dig det.
Så moren tænkte over, om hun ville have en lille dreng.
Især på grund af alt det, som måske lå under gulvet.
Men så tænkte hun: 'Hvorfor ikke?'
'Jeg siger bare, at han ikke må åbne døren i gulvet.'
Den lille dreng vidste ikke rigtig, om han ville til verden et sted, -
- hvor der var en dør i gulvet.
Men der var smukke steder i skoven, på øen og i søen.
'Hvorfor ikke tage chancen?' tænkte han.
Og så blev den lille dreng født, og han var glad.
Og hans mor blev også glad igen.
Men mindst én gang om dagen sagde hun til drengen:
'Du må aldrig nogensinde, aldrig overhovedet nogensinde, -
- åbne døren i gulvet.'
Men han var jo kun en lille dreng.
Hvis du var den lille dreng, ville du så ikke åbne døren?"
Min forlægger mente, tegningerne var for simple og for få, -
- men jeg vil bare gerne underholde børn, og så kan jeg lide at tegne.
Nøgenportrætter er elementære for enhver maler. Ligesom landskaber.
- Maler du også landskaber? - Nej. Long Island er for flad.
Du foretrækker ikke professionelle modeller?
Nøgenportrætter skal udtrykke følelsen af at være nøgen.
Og ingen nøgenhed slår den, hvor man første gang står nøgen over for en.
- Er det ikke rigtigt, Eddie? - Jo.
- Jeg er dig virkelig taknemmelig. - Det er en fornøjelse. Interessant.
Nej, jeg mener ...
Jeg er taknemmelig for, at du er så god mod Marion.
Hun har været så ulykkelig.
Det er dejligt at se hende smile igen.
Hallo? Det er hos familien Cole.
Han er her ikke endnu. Skal jeg lede efter ham?
Usikker på benene?
Undskyld, mr. Cole.
Patrick nede fra restauranten ringede.
- Han sagde, du nok ville køres hjem. - Jeg kører da.
- Tag nu bare hjem, Eddie. - Undskyld, mr. Cole. Godnat.
- Ready, Eddie? - Ja.
Jeg byggede en squashbane i laden, da jeg købte stedet.
Den følger ikke helt standardmålene.
Og så er der et dødt punkt i gulvet ved bagvæggen.
Selv de bedste spillere på øen tror, at de aldrig kan slå mig på min bane.
- Har du spillet meget squash? - Det er tredje gang, jeg prøver det.
Forvent ingen nåde.
Jeg slår dig til plukfisk.
Stedet, hvor de røde linjer krydses, hedder T'et.
Den, der behersker T'et, behersker spillet.
Gå ind og kæmp for T'et, hvis du vil vinde.
7-0.
- Er du okay? - Ja. Jeg har det fint.
- Det var et godt slag. - Ja, men er der så ikke ombold?
Jo, teknisk set, men jeg tager pointet.
Man skal gøre sig fortjent til T'et.
9-0. 9-1. 9-0.
Du ligner en dreng, som ikke sover godt om natten.
Måske skulle du se at få dig noget søvn?
Hold op med at skrige, skat. Det er bare Eddie og mig.
Gå i seng igen. Ikke?
- Fik du fat i frimærkerne? - Ja, to mapper.
Er det stadig de der med natdyrene?
Nå, men ... jeg går ud fra, at det var Marions skyld, -
- men det var forkert at lade Ruth se jer to sammen.
Ikke for at true dig, men jeg må forberede dig på, -
- at du kan blive indkaldt som vidne.
I en eventuel retssag vedrørende forældremyndigheden.
Jeg ville aldrig lade et barn se mig med en elskerinde. Men Marion ...
... har ikke gjort noget som helst for at beskytte Ruth mod det syn.
Og hvis du bliver bedt om at vidne, regner jeg med, at du ikke lyver.
Du er jo under ed.
Det lyder, som om du tog bagvejen.
Ikke, at jeg har noget problem med den eller andre stillinger, -
- men for et barn ...
... må det virke ekstra dyrisk, når man giver en bagstikker.
Det tager kun omkring 25 minutter i dag.
Bare en hurtig skitse.
Jeg har aldrig været Ted utro.
Hvorfor forlod du ham ikke?
Ted forstår mig.
Han er den eneste, som ved, hvad der skete med mig.
Skal du ikke lige sunde dig?
Hvad laver du?
Det begynder med almindelige portrætter. Mor og barn.
Så mor uden barn, så mor nøgen.
Så flere stadier af nøgenportrætter.
Fra uskyldighed over beskedenhed til fornedrelse.
Skam.
Og mrs. Vaughn?
Mrs. Vaughn er nu nået til det fornedrende stadie.
Hovedet ind i lyset.
Længere ind i lyset, Evelyn.
- Jeg vil vide mere om dig. - Du ved allerede alt for meget.
Fortæl mig om ulykken.
Ved du, hvordan det skete?
Var der én, som var skyld i det?
Marion?
- Marion? - Mor?
Mor?
Det var tidligt om morgenen. Mor var lige vågnet.
Thomas og Timothy krøb ind under dynen, og far tog billedet.
Men hvad gjorde du ved fødderne?
Måske skete det aldrig. Måske var det bare en drøm.
Nej.
- Det er et mysterium. - Nej. Det er papir.
- Vil du ikke i seng igen? - Jo. Tag billedet med.
- Det er mit billede, ikke dit. - Det kan du have ret i.
Mor!
Hun har skåret sig i fingeren. Dybt.
- Det skal nok gå. - Skal jeg dø?
Du skal ikke dø.
Jeg gav hende billedet. Det er min skyld.
Du skulle slet ikke være gået ind til hende.
- Det er hendes mors opgave. - Marion sov jo.
Jeg tvivler på, man kan kalde den tilstand for søvn.
Det var min skyld. Jeg spurgte hende om ulykken.
Lige meget. Hun var en skøn mor for drengene, men nu er hun uduelig.
- Det var min skyld. - Nej. Det er Marions skyld.
- Mor! - Du skal sove nu.
- Jeg er her jo. - Mor! Mor!
- Lad nu være, skat. - Mor! Mor!
Hun havde mareridt. Hun hørte bankelyde.
- Hvad for nogle bankelyde? - Det ved jeg da ikke.
Kan det ikke være lige meget?
Kom her, skat. Der sker ikke noget.
Det skal nok gå. Så så.
Det skal nok gå.
Så så. Hold nu op.
Kør mig tilbage.
kom så, slik mig, skat du ved, hvad jeg vil i nat
min nakke, min ryg slik min kusse og min knop
Du skal ikke slukke, for fanden!
Jeg er vild med den sang.
Hvorfor nu?
Jeg skulle have gjort det for længe siden.
- Hvad vil du have mig til? - Du skal give hende de her.
Ikke mappen, bare tegningerne. Jeg vil have mappen tilbage.
Regner hun ikke med, at du kommer?
Sig, at jeg ikke kommer, men at hun skal have tegningerne.
Det vil nok være lidt pinligt at bede om at få mappen igen.
Det er ikke noget problem.
Jeg er ikke helt med. Han giver mig dem. Vil han ikke have dem?
Han synes, du skal have dem.
Han kommer da stadig fredag, ikke? Jeg har sat hele dagen af til ham.
- Stå stille! Kommer han på fredag? - Det ved jeg ikke.
Jo, du gør! Har han vist dig tegningerne?
Nu er jeg lukket ude! Du bliver nødt til at bryde ind.
Gør jeg?
Du må bære mig ind over glasset. Jeg har bare tæer.
Hvor vover du at fordømme mig?
Du er jo ikke just nogen helgen selv, vel?
- Må jeg ikke nok tage hjem? - Gå så med dig!
- Har du set tegningerne? - Nej.
- I guder. Selvfølgelig har du det. - Nej. Hun blottede sig for mig.
- Hvad gjorde hun? - Ikke med vilje. Det var vinden.
- For fanden da! - Hun lukkede sig ude.
Du ville jo have, at alle døre var låst, og gartneren ikke var der.
- Sagde hun det? - Ja. Hun har sat fredag af til dig.
Jeg kan ikke være der hele dagen. Du må hente mig efter 45 minutter.
Nej, en halv time.
Fredag morgen sætter du ham af ved mrs. Vaughn.
- Og henter ham efter en halv time. - Nej, du kommer ikke igen.
Det vil tage ham hele dagen at komme hjem selv.
Mrs. Vaughn vil ikke køre ham hjem. Han er først hjemme til aften.
Ted bliver skidesur.
Jeg har læst din historie.
- Jeg troede, du havde glemt den. - Nej, jeg havde bare ikke tid.
- Den er ikke ret god, vel? - Den er meget dybfølt.
Meget personlig. Den ...
Det er en række personlige anekdoter, som ikke rigtig bliver til noget.
- Jeg forsøgte at skrive noget sandt. - Det er sandt nok. Men uinteressant.
Det er ... følelsesmæssige udbrud, men det er ikke en historie.
Og ham fyren, Hank ...
Ham, der dør til sidst.
Den slags skal du forberede læseren på.
Sådan sker det jo ikke i virkeligheden.
Du må lade dit publikum gætte, hvad der vil ske. Forudse det.
Så kan man overraske dem. Men de skal tages lidt ved hånden.
Når man skriver, må man godt manipulere lidt.
Du synes nok, det lyder kynisk. Og det er det vel også.
Det er alt sammen litterære virkemidler.
Smerte, bedrag ...
... selv døden er ...
... de er som farver på malerens palet. Man skal bruge dem.
Og så var der detaljerne. Du skal være mere nøjagtig.
Nøjagtige detaljer kan skabe en hel verden i læserens fantasi.
Det er sjusket, hvis man ikke er nøjagtig.
- Nøjagtige detaljer? - Lugte, smagsindtryk. Detaljer.
Men jeg må sige ...
... at af et første forsøg at være er det slet ikke dårligt.
Tonen er lidt prætentiøs.
- Tak, fordi du læste den. - Det var så lidt.
Har du overvejet at anskaffe dig en computer?
Så kunne du selv indføre korrekturen. Så behøver du ikke en assistent.
Måske til den næste bog.
Vent i bilen. Jeg klarer ikke en halv time.
Allerhøjst 20 minutter. Nok nærmere 10.
Fem minutter!
Hvis han slår dig, så slå igen. Han slår ikke med knytnæve.
Han giver dig højst en lussing.
Men du kan give ham en knytnæve lige i synet. Så holder han op.
- Få Alice til at passe Ruth. - Op i røven med Alice.
Du må se at blive venner med hende.
Når Ted sparker dig ud, får du brug for et lift ned til færgen.
Hvem skal forklare Ruth alt det her?
Jeg vil ikke være en dårlig mor for hende. Så vil jeg hellere lade være.
Det giver jo ingen mening.
Hun må ikke blive som mig.
Du må ikke græde, når lægen fjerner stingene.
Jeg lover, det ikke gør ondt.
Må jeg beholde stingene, så jeg kan vise dig dem?
Tag hende med ud at spise.
Hun får aldrig andet end ostetoast og pomfritter.
- Og ketchup. - Og ketchup.
Jeg har selv penge.
Jeg elsker dig.
Vi ses, Eddie.
Tag det nu roligt, Evelyn!
Kom her, for fanden! Jeg slår dig ihjel, din fusker!
Hvor fanden bliver han af?
Løb!
Sådan. Og et til.
- Får vi billedet? - Billedet?
- Fødderne! - Nå, fotografiet. Det er ikke klar.
Det er da snyd. Stingene var klar, og mit sår er blevet lavet.
Du har ret. Vi går ind og beder om det.
- Ted Cole? - Ja, det er mig. Godmorgen.
- Ted Cole i egen høje person. - Undskyld, jeg bløder.
Det skal De skam ikke undskylde. Hent en stol til mr. Cole.
Nu hører du her! Hvis chefen ikke er her, må her være en anden.
Jeg går ikke uden det fotografi.
- Blev du sur på hende? - Ja, det gjorde jeg.
- Jeg har brug for et lift hjem. - Ja. Jeg kører Dem selv.
Men jeg bliver nødt til at ringe til konen. Hun er ude at købe ind.
Min bil er nemlig på værksted.
Jeg er på cykel. Ellers ville jeg have kørt Dem.
Det var en skam.
- Du advarede ham, dit svin. - De ville have slået ham ihjel.
- De ville være kommet i fængsel. - Vil du have den her?
Din sidste løncheck. Du er fyret.
Du er utilfreds. Det beklager jeg.
Når mine kunder er utilfredse, beder jeg dem om at skrive en klage.
Jeg er Ted Coles assistent.
Så har du vel ikke noget imod at skrive?
Jeg har bollet med mrs. Cole 60 gange denne sommer.
- 60 gange? Ser man det? - Ja.
Ted Cole har bollet med ...
Mrs. Vaughn fra Gin's Lane?
Vi indrammede et billede for dem. "Djævelens åbenbarelse".
Fortsæt endelig.
De har vel nok en fantastisk smuk underskrift.
Jeg skal bruge en bredere pennespids og noget rødt blæk.
Rødt som blod, ikke som en brandbil.
Marion forlader Ted. Men det ved Ted ikke.
Marion tager alle billederne med undtagen det, I har her.
Når Ruth kommer hjem, er hendes mor og alle billederne væk.
Det er Ruth. Hun er fire år.
- Hvad vil du? - Jeg vil bare have billedet.
Billedet af Ruths mor i sengen.
- Man kan kun se drengenes fødder. - Ruth er glad for fødderne.
- Er fødderne klar? - Ja, min ven.
- Jeg ser efter. Det er snart klart. - Undskyld, må jeg få sedlerne igen?
Det er slet ingen omvej. Det ville være en ære at køre Dem hjem.
- Nej, der kommer snart en anden. - De er ikke til spor besvær.
Nej, ellers tak. Værsgo.
Jeg kan løbe et par ærinder, mens De bliver klar.
Nej.
- Fotografiet er gratis. - Tak.
Forlader Marion også dig?
- Ja. - Det gør mig ondt.
- Er blodet helt væk? - Ja, min ven. Se bare.
- Det er så godt som nyt. - Tak.
Og hvis du får brug for et job, måske næste sommer, -
- så kan jeg altid bruge et par ekstra hænder.
Tak.
- Hun skrev førsteårsopgave om Dem. - Hold mund.
Hvad hed opgaven?
En analyse af atavistiske angstsymboler i "Døren i Gulvet".
Stammefolks myter og eventyr er jo fulde af den slags. Magiske døre.
Børn, som forsvinder. Folk, hvis hår bliver hvidt af skræk.
Og vagina, da drengen er i livmoderen.
Døren i gulvet er jo en vagina.
- Hvor lang var den opgave? - 28 sider. Eksklusive fodnoter.
I har vel ikke en bil? Jeg står faktisk og mangler et lift.
- Er den sandwich til mig? - Ja.
De her hjemmesko er da helt vidunderlige.
Det var en julegave fra mig til min afdøde mand.
- Må jeg prøve dem? - Værsgo.
- I skal nok få tøjet igen. - Jeg ville give det til Røde Kors.
- Se bare der. - I bruger næsten samme størrelse.
Det er et utroligt sammentræf. Jeg er på udkig efter to modeller -
- til et mor-datter-portræt. Det er til en bog.
Først vil jeg tegne jer sammen. Når jeg så tegner jer hver for sig, -
- er den anden ligesom til stede i billedet.
Hvor lang tid tager det, og hvem vil du tegne først?
Det skal nok først være Glory.
Altså først jer to sammen, og så ... Glory alene.
Og når Glory så tager tilbage til college, tegner jeg dig alene.
De er en gåde, mr. Cole.
Er De kunstner eller forfatter?
Jeg er ingen af delene. Jeg vil bare gerne underholde børn.
- Og jeg kan godt lide at tegne. - Hvilke slags tegninger vil du lave?
Ikke standse. Brug vinduesviskeren!
Vil I ikke bare ... Hvis I sætter jer på verandaen, kommer jeg om lidt.
Trænger I til et eller andet? Et glas vand? Te?
Resten af livet når du er nødt til at være tapper, -
- så se på dit ar. Din hånd vil vokse.
Men dit ar vil altid have samme størrelse og ses i dit fingeraftryk.
- Hvad er et fingeraftryk? - Det skal jeg vise dig.
- Det er mine fingeraftryk. - Flot, Ruthie.
Så I var hos lægen og fik fjernet stingene?
Vi var på stranden og spiste frokost.
Og Eddie lavede mine fingeraftryk.
- Og billedet var endelig færdigt. - Vi fik fødderne tilbage!
Du har sand i håret, Ruth. Du skal i bad.
Jeg ventede ret længe på dig i morges. Hvor var du?
- Hvor er Marion? - Jeg får Ruth i bad. Læs det her.
- Svar mig. - Læs først det her.
Det er det eneste gode, jeg har skrevet her.
60 gange?
Hvem kommer først?
Såede du det? Hvor er alle de andre billeder?
Måske har mor flyttet dem. Du har sand mellem tæerne og i ørerne.
Og også i min revne.
Så må vi hellere se at få dig i bad.
Men mor har ikke flyttet dimserne i væggen.
De hedder kroge.
Mor har flyttet billederne, men ikke krogene.
- Jeg får Ruth i bad. - Jeg tager et hurtigt brusebad.
Hvorfor har mor gjort det?
Det ved jeg ikke, skat.
Hej, det er Ted. Jeg kan ikke spille i dag.
Min kone har forladt mig. Nej nej. Jeg har det fint.
Ja, så siger vi det. Vi ses. Hej.
Hvor fanden er min kone?
- Det ved jeg ikke. - Du skal ikke lyve!
For fanden da!
For fanden i helvede!
Jeg gav dig bare en ørefigen! Og så stikker du mig en knytnæve!
Undskyld. Marion sagde, at det ville få dig til at holde op.
Hun har sgu ikke en kinamands chance for at få forældremyndigheden!
Hun har slet ikke tænkt sig at prøve at få forældremyndigheden.
- Har hun sagt det? - Hun fortalte mig det, jeg siger nu.
Hvad er det for en mor, -
- som ikke engang prøver at få forældremyndigheden?
Det ved jeg ikke. Det sagde hun ikke noget om.
Fandens også.
Hvorfor tog hun alle billederne? Hun burde nøjes med negativerne.
Hun har også taget negativerne.
- Det er kraftedeme løgn. - Du kan jo selv se efter.
Hun kan ikke få både billederne og negativerne.
Det var også mine sønner. Jeg skal have halvdelen!
- Ruth skal da også have nogle. - Det er Marion ikke enig i.
- Hun er da taget til New York. - Det tror jeg nu ikke.
- Jeg ved præcis, hvor i byen hun er. - Det kan jeg ikke forestille mig.
Det er, fordi du ikke har nogen fantasi, Eddie.
Ville du ikke alligevel skilles?
Er det Marions spørgsmål eller dit spørgsmål?
- Det er mit. - Hold dig til Marions replikker.
Det var min egen idé at hente billedet.
- Det var en god idé. - Det var for Ruths skyld.
Ja, det ved jeg godt.
- Tak. Vil du have et glas med? - Nej.
- Er det lørdag i morgen? - Ja.
Du skal være væk senest søndag.
- Jeg skal bare køres til færgen. - Alice kan køre dig derned.
Hvad med det her? Kom så!
Jeg er ked af det, men jeg ved det ikke, Ruth!
Det er det, hvor Thomas har hatten på.
Timothy vil tage hatten, men kan ikke nå den, fordi Thomas står på bolden.
Timothy blev sur og begyndte at slå.
- Sloges de på billedet? - Nej, det var bagefter!
- Nu går vi ind og ser film. - Nej! Nej!
- Vi finder en video. - Nej! Nej!
Hold så op! Hold op!
Jamen, Alice dog.
- Hvad har du gjort ved Alice, Eddie? - Ingenting. Hun græd, da jeg kom.
Hun vil ikke fortælle mig, hvad der er galt.
- Hvor er Ruthie? - Hun sover nu. Hun græd.
Jeg er ked af at kaste dig ud i alt det her, Alice.
- Du kan rende mig. - Jeg er glad for, du tog over.
Jeg har brugt årevis på at forlige mig med min egen sindssyge familie.
Jeg har gjort mit bedste for Ruth. Nej, lad være.
Jeg kan ikke mere. Jeg siger op!
- Du bør også sige op. - For sent. Jeg er lige blevet fyret.
Jeg vidste ikke, du var så overlegen.
Hun har været overlegen over for mig hele sommeren.
Jeg er dig moralsk overlegen. Så meget ved jeg da.
Moralsk overlegen ... sikke et begreb.
Føler du dig aldrig moralsk overlegen, Eddie?
Jo. Over for dig.
Der er altid én, man kan føle sig moralsk overlegen over for.
Nu kører hun mig ikke til færgen.
Du er kvik. Du finder nok en anden.
- Vil du have noget at drikke? - Nej tak.
Tag nu en øl, for fanden.
Se lige den her have.
Jeg fatter ikke, at hun ikke vil have forældremyndigheden.
Hvad for en mor forlader sin datter?
Jeg kender hende ikke godt nok til at dømme hende.
Det gør jeg heller ikke.
Husk nu, at det er dig, hun forlader.
Hun kendte dig nok ret godt.
Godt nok til at dømme mig?
Helt bestemt.
Men hun forlod jo også dig, ikke?
Du forventer vel ikke, hun dukker op til et hemmeligt stævnemøde?
Jeg regner ikke med at høre fra hende.
Det gør jeg heller ikke.
Jeg har tegninger af hende.
Jeg tegnede hende, længe før ulykken skete.
Hun var så utrolig. Så fandens smuk. Fantastisk.
Du skulle have kendt hende dengang. Marion ...
Hun hadede at stå model for mig.
De her er de eneste, jeg har gemt.
Jeg var aldrig god nok til at tegne hende. Jeg kunne ikke ...
Jeg havde ikke evnerne.
- Vil du have en? Værsgo. - Nej. Ruth skal have dem.
God idé. Du er fuld af gode idéer, Eddie.
lsterninger fra den forkerte bakke.
- Marion? - Man er nok optimist, hva'?
Bare sluk lyset igen. Den her historie er bedre i mørket.
Hvad for en historie?
Du sagde, du bad Marion fortælle den, men det kan hun ikke klare.
Hun bliver forstenet, bare hun tænker på det.
Ligesom da du spurgte.
Det kan jeg godt huske. Fortæl nu historien.
Her kommer den så:
Thomas havde fået kørekort, men det havde Timothy ikke.
Tommy var 17 og havde kørt i et år.
Timmy var 15 og først lige begyndt at tage kørekort.
Ted mente, at Timmy allerede havde bedre styr på det, -
- end Thomas havde.
Timmy læste grundigt på teorien.
Han var en mere tålmodig bilist end Thomas.
Ikke, at Tommy kørte dårligt. Tommy var en god bilist.
Han var årvågen, selvsikker ...
Han havde fremragende reflekser.
Og han var kynisk nok til at antage, som Ted havde lært ham, -
- at alle de andre bilister var dårlige bilister.
Hvem har lært dig at køre, Eddie?
Min far.
Godt klaret. Hils ham og sig, at han har gjort det glimrende.
Fortsæt. Fortsæt bare.
Vi var ude vestpå. Vi havde stået på ski dagen lang.
Det sneede. Våde, tætte snebyger.
Thomas og Timothy var henholdsvis 17 og 15, -
- så deres evner på pisterne oversteg langt deres mors og fars.
Den dag havde Ted og Marion trukket sig tilbage til baren på skistedet, -
- hvor de ventede meget længe på, -
- at Thomas og Timothy tog en sidste tur.
- Og den sidste tur efter den. - Jeg er med.
I var fulde.
Det er ét aspekt af det, som senere blev så ligegyldigt.
Hvad angår det evige skænderi mellem Marion og Ted.
Marion sagde, at Ted var fuld, men det mente han ikke, han var.
Marion var ikke fuld, men havde fået mere, end hun var vant til.
Tommy havde ikke drukket. Han havde kørekort, -
- så der var ingen snak om, hvem der skulle køre.
Og de var jo brødre, så Timmy ville sidde ved siden af Tommy.
Hvad angår forældrene, Ted og Marion, -
- så sad de på bagsædet.
Ted og Marion begyndte at skændtes om den nemmeste vej til hotellet.
Der ville komme et venstresving, uanset hvilken vej man valgte. Så ...
... Tommy kører ind mod midterbanen. Det er en venstresvingsbane.
Han blinker af.
Han er ikke klar over, at begge baglygter er dækket af sne, -
- som hans far ikke fik skrabet af, -
- ligesom han ikke fik skrabet sneen af bagruden.
Alle biler bag Tommy kan ikke se, han viser af.
Hverken bremselygterne eller baglygterne.
Bilen er ikke synlig.
I hvert fald kun i det sidste sekund for dem, som kommer bagfra.
Og så fyldes bilen af lys.
Det er forlygterne fra det køretøj, som kommer bagfra.
Sneploven skar bilen over i to næsten lige store stykker.
Tommy blev dræbt af ratsøjlen, som knuste hans brystkasse.
Han døde på stedet.
Og Ted sad fastklemt på bagsædet i over 20 minutter.
Han kunne ikke se Tommy, men vidste, han var død, -
- for Marion kunne se ham.
Hun kunne ikke se Timmy lige foran hende, -
- men Ted kunne se, at Timmy stadig trak vejret.
Han kunne også se, -
- at sneploven havde skåret Timmys venstre ben af ved låret.
Timothy Cole forblødte på grund af en overskåret lårbensarterie.
Marion vidste, at Tommy var død, -
- men at Timmy var blevet båret væk og forhåbentligt var på hospitalet.
Og så får Marion øje på Timmys sko i vraget.
"Der er Timmys sko. Han skal have sin sko."
Og hun går over til bilen og rækker ud efter skoen.
Ted ville standse hende.
Hvem var nu forstenet?
Jeg kunne ikke røre mig, kunne ikke sige et ord.
Og da lod Ted sin kone opdage, at hendes yngste søns sko -
- stadig sad på ...
... et ben.
Og da gik det op for Marion, at Timmy også var død.
Og så ... Så er historien ikke længere.
Jeg ansatte dig, fordi du lignede Thomas.
Jeg gav dig til hende.
Vi ses i morgen, Eddie.
Det er Eduardo. Hvad laver han her?
Måske har mrs. Vaughn betalt ham for at dræbe dig.
Nej, ikke Eduardo. Hun er da ikke med, vel?
- Hun sidder ikke omme bagi? - Måske ligger hun under vognen.
- Jeg mener det alvorligt! - Det gør jeg da også.
Hvorfor går du ikke ud og ser, hvad han vil?
Ikke mig. Jeg er jo fyret.
- Helt ærligt ... - Hvad?
Gå i det mindste med. Jeg går ikke derud alene.
- Mrs. Vaughn fyrede mig. - Jeg skal lige se, om jeg er med.
Du reddede mit liv, og derfor blev du fyret?
Ja, jeg reddede Deres liv, og derfor blev jeg fyret.
Jeg spiller meget squash, og jeg er rapfodet.
Men tak for advarslen. Hvor mange penge taler vi om?
Jeg er ikke kommet for at tigge, mr. Cole.
Jeg håbede, De havde et job til mig.
Lad mig vise dig, hvor jeg vil have en swimmingpool.
Jeg vil have en større græsplæne. Som et atletikstadion.
- Skal jeg male streger på den? - Nej nej, men stor som et stadion.
Det er godt nok en stor græsplæne.
Der bliver meget græsslåning og meget gødning.
- Det styrer du bare. - Tak, mr. Cole.
Hvad med din kone?
- Hvad med hende? - Arbejder hun? Hvad laver hun?
Ja, hun arbejder da. Hun laver mad, hun passer vores børn.
Måske kunne hun gøre rent her i huset?
Måske kunne hun lave mad til mig og passe min datter Ruth.
Ja. Jeg spørger hende.
Godt.
Strålende. Vi skal også have gjort noget ved de grimme blomsterbede.
Du kan begynde med det samme.
Din første opgave bliver at køre min tidligere assistent til færgen.
- Lige nu, inden morgenmaden. - Javel.
Du er en ret god bilist, Eddie.
Der er én ting til, du skal vide om Marion.
Selv før ulykken, selv hvis der ikke havde været nogen ulykke ...
... ville hun stadig være en stor mundfuld.
Det tror jeg ikke på.
Og skoen ... det var en basketballsko.
En Air Jordan kaldte han den vist.
Nøjagtige detaljer, Eddie. Nøjagtige detaljer.